Nej, nej, nej!
Farvel, far.
Far...
- Godmorgen, de herrer. - Godmorgen, monsieur.
Vi ses i aften, far. Gør dit arbejde godt.
- Godmorgen, Céline. - Godmorgen, monsieur Oscar.
- Er der mange møder i dag, Céline? - Ni, monsieur Oscar.
Den første sagsmappe ligger ved siden af Dem.
Hej, Serge.
187%, tror jeg.
Til 5009.
6,6 på 7-2-2.
Indekseret, indekseret...
Ja, de er ude efter os. Vi skal gøres til syndebuk for deres elendighed.
Det gør folk ophidsede. Det er tiden.
Jeg talte i telefon med Defrasnoux fra Wilkinsons & Sons.
Han udtrykte meget klart, at livvagterne ikke længere er nok.
Vi er nødt til også at bevæbne os. Hurtigt.
Han foreslår Caracal 9x19.
Halvautomatiske, 86 mm.
Okay. I aften hos Fouquet's.
Hav en god dag, Serge.
Ja...
I årevis er det alt, hvad jeg har set.
Sten og fødder...
Nej, ingen bryder sig om mig nogen steder.
Men jeg lever alligevel.
Jeg er så gammel...
Jeg er bange for, at jeg aldrig dør.
Monsieur Oscar, mappen til Deres andet møde ligger ved siden af Dem.
Motion capture 3 og 8.
3 og 8.
Infrarød...
Markørerne lokaliseret.
Jeg er klar.
Løbebånd...
Jeg er klar.
Hvad sker der?
Jeg blev svimmel. Jeg skal lige have vejret, så fortsætter vi.
Pis...
Monsieur Oscar, vi bliver nok et par minutter forsinket.
- Okay. - Skal jeg give bureauet besked?
Det behøves ikke. Jeg vil prøve at indhente det.
Lad det næste møde foregå lidt hurtigere, så vi når de næste i tide.
Céline? Har vi ingen møder på landet eller i skoven i denne uge?
Ikke i denne uge, monsieur Oscar.
En skam.
Jeg savner skovene.
BESØG MIN HJEMMESIDE
Skønhed... Skønhed... Skønhed...
Skønhed... Skønhed...
Skønhed... Skønhed... Skønhed...
- Skønhed... - Jamie...
- Skønhed... - Harry... Harry! Harry...
- Monsieur... Ryk tilbage. Ryk tilbage. - Nej, nej.
Hasselblad...
Så bizar... Så bizar... Så bizar... Så bizar...
Han er så bizar.
Bizar, bizar... Det er så bizart...
Den fyr er fantastisk. Sig, at vi vil ham i bladet, og at han bliver betalt.
- Han er afskyelig. - Jamie, gør det nu. Kom.
Goddag. Jeg hedder Jamie.
Jeg er assistent for fotografen Harry T-Bone. Taler De fransk?
Vi laver fotooptagelser til magasinet Wave med Kay M, topmodellen...
Kender De hende?
Harry vil meget gerne se Dem og hende sammen på et fotografi.
Et fotografi, som er lidt specielt.
Lidt ligesom 'Skønheden og udyret'. Er De med?
De kender måske til Diane Arbus? Hun var en stor amerikansk fotograf.
Hun tog billeder af dværge, kæmper, monstre... Fotografier -
- som er meget, meget menneskelige...
Åh gud...
Åh, min gud... Gud, gud, gud, gud...
Gud, gud...
Gud... Gud...
Gud, gud, gud, gud, gud...
Stille nu
Du skal ikke græde
Sov, lille barn
Når du vågner
så vil jeg give dig
alle de søde små heste
Langt væk, ude på engen
ligger der et stakkels lille lam
Bier og sommerfugle stikker det i øjnene
Den stakkels lille fyr råber på sin mor
- Kukkuk, far. - Kukkuk, min pige.
Har du pailletter på? Skulle vi ikke have en af dine veninder med?
Jo, Sonia. Men hun fik sin mor til at hente sig for en time siden.
- Hun kedede sig. - Stakkels Sonia.
Hun plejer ellers at hygge sig med folk.
Kig i handskerummet, om der ikke ligger noget til dig.
En vandbakkelse?
- Men, Angèle, du hyggede dig, ikke? - Jo, jo.
Fortæl om det.
Jamen det gik bare rigtig, rigtig godt.
Vi blev i Paris, for at du kunne gå til din første fest, så fortæl nu lidt.
- Du ser træt ud, far. - Ja, jeg har møder i en uendelighed.
- Men fik du danset eller ej? - Selvfølgelig.
Jaså? Med hvem?
Du kender dem ikke.
Vincent, Tiago, Max...
Snart glemmer du din far til fordel for et stort fjols, der bruger 48 i sko.
Hold op.
Min lille snut, som er ved at blive voksen...
- Hvem var det? - Aner det ikke. Nok en af drengene.
Så starter det.
Ja? Åh, Sonia...? Det er din veninde.
Er du ikke taget hjem? Var det dig, der lige ringede?
Nej, hun har det fint. Hun er sammen med mig. Din mor henter dig? Godt.
Farvel, Sonia.
- Hvorfor løj du for mig? - Om hvad?
Festen, Sonia, som kedede sig...
Jeg forstår det ikke. Hvorfor løj du for mig?
Det ved jeg ikke.
- Var ingenting af det rigtigt? - Nej.
Og alle drengene, det var løgn? Kig på mig. Jeg vil høre sandheden.
Hvad skete der til den fest?
- Jeg låste mig inde på badeværelset. - Badeværelset?
Men hvorfor dog det? Hvorfor?
Jeg kunne ikke finde på andet.
- Hvorfor ringede du ikke efter mig? - Af stolthed.
Er det en stolt handling at låse sig inde på et lokum?
Det var din veninde Sonia, som dansede med Max og Tiago, ikke?
- Jo. - Hun dansede hele aftenen, og du...
- Hvorfor det? - Hun er populær. Det er jeg ikke.
Vær ikke så idiotisk. Hvordan kan du være det, når du låser dig inde?
- Jeg er ikke attraktiv. - Hold op.
Du bliver helt sikkert attraktiv. Ligesom din mor.
- Alle siger, at jeg ligner dig. - "Ikke attraktiv".
Hvem har bildt dig det ind?
Drengene kan ikke lide mig.
Det er sandsynligvis, fordi du ikke er afslappet nok.
Hvorfor kan du ikke være lidt mere afslappet ligesom Sonia?
Er du klar over, at jeg er nødt til at straffe dig?
Ja.
Fortryder du, at du har løjet for mig?
Ja.
Jeg kan ikke finde ud af, om du er ærlig. Kig på mig.
Ville du gentage din løgn, hvis du vidste, at jeg aldrig hørte sandheden?
- Det tror jeg, ja. - Forklar dig.
Så ville vi begge to være langt gladere lige nu, far.
Du har skuffet mig i aften, Angèle. Frygtelig meget.
Stig ud af bilen og gå ind med dig.
- Hvad med dig? - Mig?
Jeg kører en tur.
- Bliver jeg straffet? - Ja da.
Din straf, min stakkels Angèle, det er, at du er dig -
- og at du skal leve med det.
Vær nu sød at stige ud.
MELLEMAKT
3! 12! Pis!
DIT OFFER (Théo)
DIT VÅBEN
- Goddag, Alex. - Goddag, madame Ling.
Jeg skal tale med Théo.
Det er bedre, hvis alle forsvinder.
Det var et uheld, Alex. Du ved, at jeg ikke gjorde det med vilje.
Du burde med vilje ikke gøre det.
Jeg tror, at...
Godaften, Oscar.
Godaften.
De gjorde et godt stykke arbejde i aften.
Men...? Når De er her, er det, fordi der er et men.
Sig mig... Kan De stadig godt lide Deres arbejde?
Jeg spørger, fordi nogle af os synes -
- at De har set lidt træt ud på det sidste.
Der er dem, der klager, fordi de ikke længere tror på det, de ser.
Jeg savner kameraerne.
Da jeg var ung, var de tungere end os.
Dernæst blev de mindre end vores hoveder. I dag ser man dem slet ikke.
Så indimellem har jeg også svært ved at tro på det.
- Den nostalgi er sentimental, ikke? - Sentimental?
Skurken behøver ikke at se kameraet, som overvåger ham, for at tro på det.
- Vil De gøre os alle paranoide? - Er De ikke allerede det?
Jeg er. Meget.
Jeg har for eksempel altid været overbevist om, at jeg en dag ville dø.
- Hvad vil De mig? - Ikke noget.
Jeg kan godt lide Deres arbejde, men nogle blandt os...
- Hvem fanden taler De om? - Lad mig om at stille spørgsmål.
Hvad får Dem til at fortsætte, Oscar?
Det, som fik mig til at begynde:
Skønheden i handlingen.
Skønheden?
Man siger, at det afhænger af øjet. Øjet på den, der ser.
Og hvis der ikke længere er nogen, der ser?
Er De okay, monsieur Oscar?
Åh, Céline... Der er dage, hvor ét mord om dagen ikke rækker.
Monsieur...
Vil De spise før eller efter Deres næste møde?
Senere, tak.
Se, hvor Paris er smuk i aften.
Han var meget forelsket i dig.
Du gør mig ikke ondt. Du gør mig meget lykkelig. Du gør mig ikke...
Céline, vær rar at stoppe. Med det samme!
Hvad sker der, monsieur Oscar?
Hvor er han? Hvor er han?
Hey, bankier... Så er det klaret.
Sigt på skridtet... Sigt på skridtet!
Undskyld, undskyld... Lad mig komme forbi...
Monsieur Oscar...
Monsieur Oscar, kom. Vi kommer for sent.
Undskyld ham. Der er sket en forveksling.
Godaften, monsieur Vogan.
- Godaften, monsieur Vogan. - Monsieur Vogan...
Jeg forbyder Dem at lyve.
Du burde med vilje ikke gøre det, Théo.
Jeg er alene...
... og de er alle...
Jeg har et projekt:
At blive forrykt.
- Åh... du er der... - Sig ingenting.
- Jeg tror, at jeg har det bedre. - Træt ikke Dem selv.
Hvad betyder det, om jeg er træt nu?
Man kan godt anstrenge sig lidt, når det er allersidste gang.
Har man det ikke bedre, lige før det er slut? Det har jeg tit hørt folk sige.
Jeg var bange for, at du blev træt af at vente.
Nej, jeg har ventet her i tre dage. De havde feber.
Jeg havde gerne ventet længere.
Jeg tænkte nok, at du ville komme, men jeg var ikke sikker.
Det er sådan en lang rejse, Léa.
Léa, du har siddet som en engel ved min seng.
Du ved nok, at man taler om en dødens engel.
Den smukkeste af alle.
Sådan en har du været... Som om du ventede på mig.
Jeg ventede ikke på Deres død. Jeg ventede på, at vi fik det her øjeblik.
Det her er ikke døden, onkel.
Ikke for dig, nej. Intet får os til at føle os mere levende end andres død.
Det er selve følelsen af liv... Følelsen af, at alt går videre.
- Hvad har du ikke været for mig... - Hvad har De ikke gjort for mig?
De gjorde engang noget for mig. Det ved De godt.
De har været alt for mig.
Jeg vil dø for ikke at miste Dem.
Du mister mig ikke. Du beholder mig.
Livet er bedre, Léa, for i livet er der kærlighed.
Døden er god, men der er ingen kærlighed der.
Så det passer? At De gjorde mig rig? At alt, hvad jeg ejer, kommer fra Dem?
Nævn det ikke. Det var ingen lykkelig beslutning.
- Jeg har snarere ruineret dig. - Han tog mig for pengenes skyld, ja.
- Han var meget forelsket i dig. - Men han ville aldrig tage en fattig.
Jeg vil ikke gøre Dem ondt. De skal bare forstå det.
Jeg har altid forstået det, og du gør mig ikke ondt.
Du gør mig meget lykkelig.
Du ville selv anskue livet, men det havde du ikke ret til.
- Du er blevet straffet for dit begær. - Ja, jeg er blevet straffet.
Men det vil jeg ikke høre om.
Jeg vil bare være tæt på Dem. Det er nok for mig lidt endnu.
Jeg vil have, at De er lykkelig. At De ikke tænker på noget trist.
De skal kun føle, at jeg er tæt på Dem, og at jeg elsker Dem.
Hvorfor skal man lide?
Hvad skal man bruge lidelser til i en stund som denne?
Det er ikke den dybeste følelse.
Der er noget andet, der er endnu dybere.
Det er ikke den dybeste følelse, nej.
Men den er trods alt meget, meget dyb.
Jeg ved ikke, hvorfor vi skal lide så meget. Måske ved jeg det snart.
Der er så mange ting i et liv.
- Du er meget ung. - Jeg føler mig meget gammel.
Du bliver ung igen. Det er sådan, jeg ser dig.
- Jeg tror ikke... Jeg tror ikke... - Lad os ikke tale mere om det.
Jeg tror ikke, at en så ædel fejltagelse som din kan skade dig ret længe.
Jeg er meget lykkelig nu.
Og husk på, at hvis du er blevet hadet...
... så er du også blevet elsket, Léa...
Tilbedt...
Onkel...
Undskyld.
Undskyld, jeg ikke venter. Jeg har et andet møde.
Selvfølgelig. Gå bare. Jeg har også et andet møde, jeg skal til.
- Jeg håber, at vi ses en anden gang. - Ja.
Det håber jeg også.
- Hvad hedder du? - Élise.
Tak, Élise.
Céline? Er det mit sidste møde?
Ja, det sidste i dag, monsieur Oscar.
- Er De stadig ikke sulten? - Nej tak.
De er syg.
- Jeg frøs, da jeg skød bankieren. - Jeg tænder for kaminen.
- Den idiot! Ektoplasma på hjul! - Hvad?
Undskyld, monsieur Oscar.
Hvorfor kan De ikke se, hvor De kører?
- Og jeg var her... - Jamen De havde jo masser af tid.
Jeg kørte dårligt nok... Jeg kørte dårligt nok...
Ja, jeg er klar.
Nej...
Jeg må slutte nu.
Jeg sov...
Er det dig?
Det tror jeg.
Jeg har en halv time.
Har du en halv time?
Ja.
Jeg har en halv time.
Så kom med mig.
Jeg troede, at du var stoppet med at arbejde for længe siden.
Du forsvandt.
Nej, jeg forsvandt aldrig rigtig.
Er det dit hår?
Nej, endnu ikke.
De har gjort mig ældre.
- Er det dine øjne? - Nej.
Det er Evas øjne.
Eva Grace.
En stewardesse, som i nat lever sin sidste nat.
- Godaften, mademoiselle. - Kom.
De har ødelagt det hele. De vil lave et luksushotel.
- Jeg går, mademoiselle. - Tak.
Jeg kom her engang for at købe en bh til dig.
Du var altid så sød ved mig.
Men sig ikke mere.
Jeg vil også tie stille.
Min partner står her om 20 minutter.
Vi har 20 minutter til at indhente...
... 20 år.
Tag min hånd.
Lad os gå.
Vi ser nok aldrig hinanden mere.
20 minutter...
Hvem var vi?
Hvem var vi dengang?
Hvem ville vi have været, hvis...
Jeg har en følelse... En følelse...
Hvem var vi? Hvem var vi?
Da vi var dem vi var dengang...
Hvem ville vi være blevet
hvis vi havde handlet anderledes dengang?
Jeg har en følelse...
Den underligste følelse...
Åh, der var et barn...
Et lille barn
Vi havde engang et barn
Vi kaldte hende...
Men hun...
Hun...
Og så måtte vi gå...
Vi måtte vandre så umådelig langt hver for sig
Elskende forvandler sig til monstre
og længes efter at være langt fra hinanden
Ingen nye begyndelser
Nogle dør Andre fortsætter med at leve
Hvem var vi? Hvem var vi?
Da vi var dem vi var dengang...
Hvem ville vi være blevet
hvis vi havde handlet anderledes dengang?
Ingen nye begyndelser
Nogle dør Andre fortsætter med at leve...
Jean...
Der er noget, du ikke ved.
Om dig?
Om os.
Ja... Vi har tiden imod os.
Jeg går nu.
Ja. Han kommer lige straks.
Det er bedst, at han og jeg ikke mødes.
Ja.
Henry... Jeg er her.
Kom... Kom tættere på.
Jean?
Jean, er det dig?
Jean?
Monsieur Oscar, De drikker og ryger, jeg ved ikke hvad.
De er nødt til at spise noget.
Og nu nærmer slutningen sig
og jeg står over for det sidste tæppefald
- Min ven, jeg... - Det er snart midnat.
Midnat?
Céline...
Vi skal le, inden det bliver midnat.
Det prøver vi på, monsieur Oscar.
Hvem ved, om vi kommer til at le i det hinsidige?
- Går det godt deroppe foran? - Det går fint.
En lang dag, ikke? Den er snart slut.
Og hvordan går det hos Dem der bagi?
Her på dette gudsforladte sted holder vi fest.
Vi er alle sammen fulde... Fulde og døde.
Kom og vær med, Céline.
Vi kunne tage en dans.
- En sjæler. - Ikke i aften, monsieur Oscar.
Jeg har engang været danserinde.
Engang? Det vidste jeg ikke.
Er der nogen fotografier?
Det tror jeg ikke.
Danserinde... Det må være vidunderligt.
Taxa, fart på! Følg efter den due!
Taxa... Due...
Monsieur Oscar?
Klokken er ved at være mange. De skal klæde om til det sidste møde nu.
Ja.
DERES HUS
DERES KONE DERES DØTRE
Monsieur Oscar?
Det er ved at være tid.
Pengene for i dag.
Nøglen til i aften... Vi ses i morgen, monsieur Oscar.
- Samme tid? - Samme tid.
Godnat, Céline. Tak for alt.
Man vil gerne leve en gang til
Men det vil sige at man gerne en gang til...
... vil gennemleve de samme ting
Måske endnu en gang foretage den lange rejse...
Igen berøre det punkt hvor der ingen vej er tilbage
Og føle sig så uendelig langt væk
fra sin barndom
Samtidig med at man fryser og græder
Og alligevel tænker man at hvis himlen tillader én det
så vil man gerne
leve igen
Det vil sige
at man gerne en gang til...
... vil gennemleve de samme ting
Tiden er endnu ikke kommet til at hvile sig
Man er nødt til igen at gøre det man holder af
Til igen at dykke ned i den kolde væske fra de dage
som altid er ens...
Det er mig.
Min skat...
Hvordan har vores lille Luce det?
Skat...
Lad os se til Aude.
Jeg har noget at fortælle jer.
Man vil gerne...
... leve...
Leve igen... Leve...
Mine kære... Jeg har nogle rigtig gode nyheder.
Vores liv kommer til at ændre sig.
Vi ser os selv rejse os
og starte forfra og føle...
... livskraften vokse i os
Men det kan ikke lade sig gøre
Nej, det kan ikke...
Jeg tager hjem nu.
Jeg er færdig.
Min kunde har brugt hele dagen på at køre byen rundt på kryds og tværs.
Der gror ikke mos på en rullende sten.
Jeg siger bare: "Hvem gider også have mos?"
Skarp som altid, mademoiselle 3423-AC-92.
Det er en metafor: En rullende sten samler erfaring.
Vi er rullende sten.
Vi er altså nogle, som prøver på at sove.
I får snart masser af tid til at sove.
Det varer ikke længe, før de sender os alle til skrotning.
- Vi bliver antikverede. - Anti... hvad for noget?
- Nej da. - Mener han utilstrækkelige?
Stille!
5700-BC-78 har ret. Menneskene vil ikke længere have synlige maskiner.
De vil ikke længere have motorer.
De vil ikke længere have action.
- Ingen action mere? - Mener han det?
Ingen action?
- Amen. - Amen.
Amen.
Oversat af Astrid Søgaard Mathiasen Dansk Video Tekst